- Vad ville stiftelsen? - Ett medicinskt test. August...
- Vad betyder det? - Vi kommer på det.
Jason Miller. Han är kvar här.
- Han ligger inne för infraljud. - Är det en fotostimulator?
Vi vet inte vad den här gör med människohjärnor-
- eller hur den passar in i Parishs planer.
Ett tåg exploderade, men där fanns ingen bomb.
- Det är så Stanton Parish jobbar. - Ditt 200 år gamla spöke?
Han är väldigt verklig, och väldigt farlig.
Skjuten i huvudet. Det finns inget vi kan göra.
- Vad tänker du på? - Scipio visste att vi skulle komma.
Nån nära oss arbetar tillsammans med Parish.
Alla Augusts fotostimulatorer har samlats in och förstörts.
- Bra. Belägg dem med importförbud. - Naturligtvis.
Vi har tänkt på det.
Radera allt om oss. Alla telefonsamtal, all e-post...
- Inte här, senatorn. - Vänta tills du är ensam.
Jag väntar tills jag är ensam.
Om nån skulle fråga är vi gamla vänner.
- Ni är vänner. - Vi är klara. God kväll.
- Har du huvudvärk igen? - Det är okej.
Jag är glad att vi slipper resa mer. Det har varit långa veckor.
Det var nödvändigt.
- Se upp! - Senatorn!
Stopp!
Gå hem, Charlotte.
Ursäkta, jag måste gå hem.
Är hon okej?
Det tror jag.
Jag tar nåt att dricka.
Vad gör han här?
Hej, Lisa.
Jag undrade bara om du ville vara med mig i kväll?
Vi är ju tillsammans just nu, förstås, men...
Vi skulle kunna gå på bio eller nåt. Om du vill.
Det är jättegulligt, men jag har en pojkvän.
Okej. Jag vet.
Festen är för sistaårselever. Har du hoppat över en årskurs?
- Var inte en idiot. - Jag hjälper honom ut.
Sluta.
Du pratar inte med Lisa.
Hon är för snäll för att säga det, men hon tycker att du är läskig.
Alla tycker att du är läskig.
Jag sa sluta.
Vad gjorde du? Han låg på sjukhus i flera månader. Han dog nästan.
Var lite trevligare.
- Visst. Du borde gå ut med honom. - Lägg av.
- Jason är riktigt cool. - Han vill träffa dig utomhus.
Jag hoppas att du inte har gjort nåt.
Vad är det?
- Jason vill... - ...prata med dig.
Han vill bara prata med dig, Lisa.
Jason, vad är det som händer?
Jag fick aldrig en chans att säga det här till dig...
Du är väldigt söt i kväll.
Jag är väldigt söt i kväll.
De två skolungdomarna är här, och här är polisrapporten.
Tack. Fick du den av Bill?
Han är inte här än. Han hade en sen kväll.
Det brukar vara han som tar hand om sånt här.
Du måste jobba på minnet.
Du sa att nyckeln var aktiv observation.
Så jag observerar. Aktivt.
Jag fick en idé: Agent på prov. Bra, eller hur?
Nej, det finns inte ens nåt sånt.
Bill är min partner. Man får inte bara stjäla nåns partner.
- Jag sköter det. - Okej. Inte stjäla nåns partner.
Det var inte droger eller alkohol.
Kanske nåt slags konversionsstörning. Masshysteri.
De här två och femton till jagade bort en flicka.
Hälften av dem kom aldrig hem.
Jag läste akten. Inte särskilt professionellt. Förlåt.
- Har han gått genom ett fönster? - En glasdörr. Utan att blinka.
Vittnena säger att en Jason Miller verkade vara ledaren.
Känner du honom?
Kan nån av er berätta om Jason Miller?
Jag känner ingen Jason.
Ja, eller hur?
- Förlåt att jag är sen. - Vad har hänt med knät?
- Jag sträckte mig på baletträningen. - Lärde de er att sparka varandra?
- Jag gör mitt jobb, eller hur? - Vi har inte hittat läckan.
Teamet är grönt, och Kat så långt det är möjligt.
Jag jobbar vidare med personal, vänner och familj.
- Jag är grundlig. Det tar tid. - Jag förstår, men jag tar in Cley.
Är du säker på det? Kan vi verkligen lita på honom?
Det är riskabelt, men en förrädare är ännu farligare.
Cley har resurser som du skulle kunna använda.
Neuroanatomin är unik, men hjärnmönstren är identiska.
I vanliga falla är hjärnmönster som snöflingor. Alla är olika.
Men på EEG ser vi många överensstämmelser.
Hjärnorna arbetar synkroniserat.
Men med magnetkamera ses ingen som helst Alpha-aktivitet.
De verkar ha blivit förlängningar av Jason.
På sjukhuset kunde han bara projicera på andra Alpha-människor.
- Hans förmåga verkar ha utvecklats. - Som min, efter fotostimulatorn.
De skickar ut ett infraljudsfält.
- Jag hör det, svagt. - Lyssna på det här:
När Jason gör det här-
- aktiverar han nåt slags neural förbindelse-
- genom vilken han kan utföra synkroniserad kontroll.
Som ett kollektivt medvetande.
Min far tillåter sig en viss optimism.
August Medical. Det är bara ett mindre bakslag.
Du är orolig.
- Det är väl klart. - Jag också.
Du skulle övertala honom, men ni står ännu längre ifrån varandra nu.
Det finns klyftor som inte kan överbryggas.
Det finns en plats för honom i det som vi bygger.
- Jag hoppas det. - Du lovade.
Inser du vad jag riskerar?
Det kan komma ett tillfälle.
Ett sätt att bygga en bättre bro. En gammal patient till oss båda.
Hon är så ung. Hon är väl kvar där inne?
Det vet jag inte.
Medicinerna verkar inte bryta Jasons neurala förbindelse.
- Jag får inte tag på hans föräldrar. - De här ungarna är i fara...
...och Jason är en störd ung man.
- Han har alltid mobbats för det. - Infraljudet?
Han ger folk en känsla av obehag och ängslan, utan att de vet varför.
Han är inte ensam längre. Det ska Parish till att skapa en äkta Borg.
"Star Trek."
Ingen förändring. Inget återställer deras normala hjärnaktivitet.
- Kanske nåt annat än medicin? - Vi kan prova.
Försiktigt.
Kom tillbaka, Molly.
- Är du okej? - Vad hände?
Det kändes som om massor av människor kämpade emot.
Vi gör inte om det.
Jag kan inte påverka hennes vilja, för den är inte hennes.
Det är Jasons vilja.
Vi måste hitta honom om vi ska kunna bryta förbindelsen.
Jag ska fråga om lärarna vet var han är.
- Han är här nånstans. - Varför skulle han gå till skolan?
För första gången har han makt och inflytande.
Han återvänder till den plats där han inte hade det.
- Han vill visa upp sig. - Vi kommer.
Jason. Minns du mig? Från sjukhuset?
Ja, salt och vinäger-chips.
Ärligt talat mår jag bara bra nu. Inte som förut.
De var alltid på mig. Till och med lärarna.
- Har du pratat med dina föräldrar? - De var värst.
Har du nånsin sett på nån som borde älska dig-
-när de inte ens gillar dig?
Men nu är allt bra. Ser du?
Ja, jag blir glad att se hur väl du har återhämtat dig.
- Jag skulle gärna undersöka dig. - Nej, jag mår bra.
Det skulle hjälpa mig att förstå dig och förstå dina förmågor...
Jag mår bra.
Jason, du måste lyssna på mig.
Jag är rädd att du gör dina vänner illa.
Det har att göra med din förbindelse med dem.
- Vill du ta bort dem? - Nej.
Du rör vid dem. Det är så enkelt.
- Lova mig att du lämnar oss i fred. - Det där behövs inte.
Lova!
Spring!
Vi måste prata.
- Vad är vår officiella version? - Att vapnet avfyrades av misstag.
- Det går nog. - Några spår?
Gary har inte hittat nåt på bevakningskamerorna.
Nej. Kamerorna slocknade. Det är inte mitt fel.
- Hur går det för dig? - Jag pratar med skolpsykologen.
- Behöver du hjälp? - Nej. Vi ses på kontoret.
Jasons aktiviteter utsätter alla Alpha-människor för fara.
Jag trodde att du skulle fira.
Det ni har lyckats åstadkomma är enastående.
- Synd att ni grep in. - Jag räddade honom från er.
Vi delar på skulden här. Du avbröt Jasons behandling.
Du såg inte hur labil han var eftersom du var så upptagen.
Du försummade honom.
Han hade inte behövt hjälp om du inte hade gjort honom till ett monster.
En kula skulle fungera, men det vill jag inte.
Vi måste rädda honom innan det här går för långt.
Det är det jag ska göra. Jag behöver inte din hjälp.
Eftersom du har botat hans offer?
Du har säkert provat med alla mediciner och med Nina.
Jag har sex månader av information om vad som gjordes med Jasons hjärna.
Våglängden och längden på varje behandling. Snälla, Lee.
Hjälp mig rädda Jason.
Jag har mitt eget team.
Behåll telefonen.
Danielle hade tur som hittade en lägenhet på Avenue C.
Jag minns den byggnaden från före första världskriget.
Det vore synd om nåt skulle hända.
Jag hade hoppats kunna övertala dig, men du är envis.
Du har ingen aning om hur envis.
Du kritiseras för att du åker till New York så ofta.
Mina väljare har alltid högsta prioritet.
Kan vi prata om hur du vill förbjuda import av medicinsk utrustning?
- Förbudet måste bli retroaktivt. - Ditt lagförslag täcker väl det?
Naturligtvis.
- Du är väl min vän? - Nu förstår jag inte, senatorn...
Vi är klara här.
Så sa senator Burton i går kväll...
Jag vet att hon är där. Nej. Jag måste få träffa henne...
Vad är det?
Den här vägen.
Jasons mor.
Tonåringarna var inte Jasons första offer. Det var föräldrarna.
Hon har många subdurala hematom.
Förbindelsen med hennes son får hennes hjärna att brista.
Hon måste till sjukhus omedelbart.
- Eller har ni en operationssal här? - Ta henne till sjukhuset.
Deras hjärnmönster kämpar mot Jasons. Är de andra också i fara?
Ungdomarna har lite mer tid, eftersom deras hjärnor är mer flexibla-
- men alla som har en förbindelse med Jason kommer att dö.
Ett effektivt massförstörelsevapen.
- Det var inte avsikten. - Inte?
Du använde ju Nina för att manipulera en senator.
Det är annorlunda. Hon skulle aldrig skada nån.
Inte med avsikt. Just det. Sätt i gång innan fler råkar illa ut.
- Burton är på sjukhus. "Utbrändhet". - Som vanligt. Har det hänt förut?
Nej. Vi visste inte att hon skulle reagera så. Hennes läkare vet inget.
Det finns inga namn här. Det står inget om dr Rosen.
Det är bara jag.
Det här är riskabelt, Nina. En senator har stora resurser.
Jag får räkna med det. Jag måste ordna det här.
Dr Rosen måste veta att du tänker prata med senatorns läkare.
Oroa dig inte. Han kommer att förstå.
Hej, Nina. Vad kan jag hjälpa dig med?
Det var inte dr Rosen.
Vi kan neutralisera infraljudsfältet...
Det vore livsfarligt att störa hjärnaktiviteten så.
Det verkar inte finnas nån gräns för hur många Jason kan kontrollera.
- Visste du inte det? - Nej.
Jag tänkte att Jason skulle vakna ur koma med mer kontroll och vara mer...
...mogen.
Tonåringar har inte förändrats på 200 år. Jag har uppfostrat en hel del.
Att förbli lika gammal när alla andra åldras och dör måste vara ensamt.
- Jag har mina minnen. - Människor kan inte leva isolerade.
Vi ska inte prata om mig.
Vi ser hur hjärnornas hos Jasons offer försöker återta kontrollen.
Om vi skulle kunna hjälpa dem...
Nina Theroux kan ta sig in i hans hjärna och befria hans kollektiv.
Jag skulle helst inte göra det. Det är för farligt.
Inte om jag berättar precis hur hon ska göra.
Vill du samarbeta?
- Okej. Då samlar jag ihop mitt team. - Lee...
Du ville inte gå in i en fälla. Inte jag heller.
- Lee Rosen. - Nej. Var är han?
Vi kan hitta dig med hjälp av mobilmasterna. Vi är på väg.
- Jag hör ett eko. Du är inomhus. - Strunta i signaler utomhus.
Vi har 32 punkter.
- Vi kommer när som helst nu. - Får jag?
Vi letar efter nåt stort och tomt. En lagerlokal.
Sjutton punkter.
Du har behandlat mig väl. När vi hittar Jason låter jag dig gå.
Om du ger mig ditt ord.
- Det är han. - Vi måste hitta Jason.
Han känner sig sårbar och är på en trygg plats.
Leta efter ett infraljudskluster hemma hos nån av klasskompisarna.
Du är så vacker.
Klä av dig.
Nej, sluta.
Jag vill att du ska vilja göra det.
Det vill jag.
- Nej, det gör du inte. - Nej, det gör jag inte.
Förlåt.
Jason är där inne.
Tycker nån annan att det är lite läskigt?
Två hjärtslag. Han är inte ensam.
Jag har inte rört henne.
Vi låter henne klä på sig. Okej?
Jag gillar Lisa, men det där är inte hon.
Dr Rosen har skickat oss.
Vi vill hjälpa dig, och henne också, men du måste följa med.
Är mitt första uppdrag att vänta vid bilen?
Jag vet. Det ska vara säkrare, men jag blev gripen en gång.
- Vem är det? - Stanna!
- Ni sa att ni jobbade för dr Rosen! - De ska bara skydda folk. Ingen fara.
- Ta honom till bilen. - Nej, jag vill inte.
- Ta honom, Hicks. - Jag har honom.
De är som myror.
Det kommer fler. De svärmar.
- Hjälp, Kat. - De är som myror.
Jag tar honom, Bill.
Kom igen, Hicks.
- Spring. - Skynda.
- De kommer. - Hoppa in!
Kör, Bill!
- Magnetröntgen och EEG. - Fort, innan de kommer.
- Jag får se. - Aj, det gör ont. Jag får en blåtira.
Det är ditt fel att jag blev slagen. Nu får jag slå dig.
Ingen ska slå nån, Gary.
- Det här är Stanton Parish. - Hur är läget, Stan?
Hoppas att Rosen vet vad han gör.
Jag litar på dig.
Du är väldigt bra på att utöka dina krafter när du får möjlighet.
Hur gör jag?
Jasons förmåga sitter i frontalcortex.
Han är mottaglig för stimuli i hjärnans grundläggande delar.
Vad säger du? Försök att inte kontrollera hans förmåga från början-
- som med skolungdomarna, utan försök låta honom känna nåt.
Försök distrahera honom. Studera EEG-kurvan väldigt noga.
Jag ska göra vad jag kan, men du måste vara beredd.
Då är vi klara här.
- Harken och Hicks följer dig ut. - Lycka till.
Vi är väl inte på väg ut, eller hur?
Vi tänker inte låta dig lämna byggnaden.
Du dödade Anna. Nu ska du i fängelse.
Myndigheterna dödade Anna. Dr Rosen gjorde ingenting.
Highland Mills, Maine och nu Jason Miller...
- Dr Rosen ger Alpha-folk problem. - Lyssna inte på honom.
Det var det. Kom nu.
Du får inte öppna den dörren under några omständigheter.
- Det var inte det vi hade avtalat. - Nej.
Vi har bara börjat förstå vem den andre är.
Jag har lärt mig mycket om dig.
En man som säger sig vilja rädda dussintals människor...
...och är öppen med sina motiv.
Vi kanske inte är så olika varandra ändå.
- Du erkänner svagheter och fel. - Jag är bara en människa.
Det var för att vinna min tillit. Du bryr dig inte om den stackars pojken.
Du försöker rekrytera mig, eller hur, Stanton?
- Vi skulle bli ett bra team. - Det kommer aldrig att ske.
Du borde inte ha hotat Danielle.
Vakt? Kan jag få lite vatten?
Jag vill gå nu, dr Rosen.
Du måste släppa de människor som du har en förbindelse med.
Nej, för då blir jag ensam igen. Du har ingen aning om hur det känns.
Under andra världskriget hittade en fänrik och hans mannar-
- en potatisåker när de letade efter mat.
Fänriken gick till bonden, och sa till sina män att inte beträda åkern.
Han var försiktig.
Männen var utsvultna. De hade inte ätit på flera dagar...
All den maten bara låg där.
När fänriken kom tillbaka...
...hade hälften av hans män dött.
De var sprängda i bitar.
Tyskarna hade minerat åkrarna när de drog sig tillbaka.
Den fänriken var jag.
En desperat man gör vad som helst.
Din mor ligger i koma, Jason.
- Det kommer att hända alla de andra. - Jag tror dig inte.
Jag gör dem inte illa.
För första gången känns det som om jag hör hemma nånstans.
Nu skulle jag vilja gå.
- Jag behöver din hjälp, Nina. - Vi kommer, Lee.
- Jag vill verkligen gå nu. - Jag vill verkligen gå nu.
Somna om.
- De är här. - Hur många?
Alla, tror jag.
Strömmen har gått. De är i trapphusen.
- Jag låser dörrarna. - Hicks är på väg.
Då får han skynda sig. Dörrarna stängs automatiskt.
Vi behöver team vid ingången och i alla trapphus.
- Bara bedövningsgevär. Uppfattat? - Vi är på väg.
Agent Harken, kom.
Det var inte lärdomen. Lärdomen var: Följ order.
- Jag har gevären. - Du ska då alltid stila.
- De krossar varandra. - Vi måste släppa in dem.
Vi drar oss tillbaka.
Nu, Gary.
Vi kan inte hålla dem mycket längre. Nina måste skynda sig.
- Jason är borta. - Just vad vi behövde.
Han är här nånstans.
Kolla Parish.
Choi? Grant? Hur är det med Parish?
Choi, Grant. Svara.
Gå till kontoret. Jag letar här.
Räcker det här?
Han sa att han skulle hjälpa mig, men sen låste han in sig.
- Tog du kontroll över Parish? - Han ville det, men nu händer nåt.
Han vill kontrollera ditt kollektiv. Det är ingen fara.
Jag kan hjälpa dig. Ta in mig.
Alla här inne ingår i ditt delade medvetande.
Han tar bort dem.
Hur gör du det, Stanton?
Det är en neural säkerhetsanordning i Jasons behandling.
Du trodde väl inte att jag skapade nåt som jag inte kan kontrollera?
Nej, inte du. Lisa...
Den håller inte i evighet.
Jag har inte insett pojkens fulla värde förrän precis nu.
Du har blivit mycket starkare än jag trodde, men du är ingen bra ledare.
- Du behöver inte låta honom göra det. - Lyssna inte.
- Du kan bryta förbindelsen. - Han vet inte vad han pratar om.
Han förstår oss inte. Han är inte som vi. Gå till dina vänner.
- Släpp dem. - Jag kan inte.
- Jo. - Då blir du ensam.
- Jag vill inte ha det som förut. - Det blir det inte. Jag lovar.
De stannar.
- Klarar vi oss? - Jag hör inget infraljud längre.
- Jag har inte gjort nåt. - Var är dr Rosen?
Tack, Jason. Jag vet att det var ett svårt beslut.
Men din förmåga och den mannen... Vad som helst kunde hända.
- Mår du bra, dr Rosen? - Vi mår bra.
Var är Parish?
Fan också. Och de säger att det inte behövs skottsäkert glas överallt.
Ser du nåt?
Nej. Han är borta.
Jag har äntligen skickat hem ungarna.
Tre av pojkarna ville bjuda ut mig.
Du kan köpa öl åt dem.
De stank som om de badade i rakvatten. Riktigt äckligt.
John har lärt mig att dricka whisky.
Jag har en flaska artonårig Oban uppe på kontoret.
Jag har nåt jag måste göra i kväll.
- Du ska prata med senatorns läkare. - En annan gång?
Visst.
Om du inte ligger med honom och han ändå köper dig dyr whisky...
Behåll honom.
Vi får väl se.
- Vilka dagar, va? - Det kan man säga.
Parish visste hur här såg ut.
Jag skulle säga att det var tur, men jag tror att han skapar sin egen tur.
Det var inte hans tur. Det var mitt övermod.
Jag trodde att jag kunde lura honom på nåt sätt.
Han ville komma hit, för att kunna träffa er allihop.
Allt hänger ihop.
Förlåt. Att vara i hans huvud har gett mig mycket att tänka på.
Vi tar honom, eller hur?
Jag ska ta min väska.
Är det en av Danis nya?
Hon blev precis klar. Har du inte sett den förut?
Jo, det har jag.